Translation ZALMEN BEHAR
Филм на Ури Барбаш
ЕДИН ОТ НАС
Алон Абутбул
Шарон Александър
Даля Шимко Дан Торен
Режисьор Ури Барбаш
Колата! Давай, хвани колата!
Колата ни се изплъзва, не мога да повярвам.
Млъкни и продължавай да бягаш. - Накъде да бягам?
Казах ти, че Реното не харесва да пресича Зелената линия (граница със спорните територии).
Къде ме доведе?
Казвам ти, Рафа... Сложи си колана.
Казвам ти, само да стигнем до базата
ще почистя тази таратайка и ще я превърна в "Олдсмобил".
Не ми пука, нека си е мръсна, просто се погрижи за акумулатора.
Рафа, не го пренебрегвай, първото впечатление винаги е важно.
Колкото по-добре я измиеш, толкова по-лесно ще я продадеш.
Карни, военния следовател пристигна.
Е, добре, нека да влезе. - Благодаря.
Сядай.
Пелед ми каза, че щеше да пристигнеш... завчера.
И ние тук си скъсахме задниците, за да успеем да подготвим доклада.
Да... забавих се. Съжалявам.
Нищо. Всичко е тук, в папката.
Забравих ли нещо?
За да закрият случая щяха да изпратят шофьор.
Аз съм изпратен за да разследвам. - Разследваш? Какво има за разследване?
Въоръжен терорист бил убит докато се опитвал да избяга от ареста.
Това ли искате да разследвате? Кажи ми, вие от военната полиция
нямате ли по-важни дела за вършене?
Баща му твърди, че той не е бил терорист.
Така ли е казал баща му? - Да. - Слушай, не ме интересува,
какво е казал баща му, или майка му
или леля му или куцата му невеста...
И знаеш ли, вас също не трябва да ви интересува.
Но посланика на САЩ го интересува.
А полския посланик, какво би казал? - Обърнал се е към министъра.
Посланика и бащата на починалия са приятели.
Чакай малко, искам да разбера,
някой всъщност мисли, че ние лъжем?
Това е, което съм дошъл да разследвам.
Даже грузинската армия има по-добри коли.
Какво стана?
Какво ти става?
Спри водата!
Ох, топките ми... Не се приближавай.
Спри водата...
Ти побърка ли се? Какво ти става? - Какво се е случило?
Защо си спрял тук? Не виждаш ли, че паркинга е само за патрулните джипове?
Добре, сладурче, не се вълнувай.
Не ме наричай "сладурче".
Разкарай се, Йотам. Какво? Какво става с теб?
Нахшон, достатъчно. - Успокой се. - Нахшон, спри.
Само малко вода. - Малко вода, ли?
Какъв ден е днес. Миха! Къде е Миха?
Какво е станало?
По дяволите...
Чакай малко...
Добре ли си?
Рафа? - Йотам?
Какво правиш тук? Не мога да повярвам!
Как попадна тук? Знаеш ли кои е тук?
Самият той.
Уау! Колко време мина?
Момче. Ти си пораснал.
Как да ти го представя? Той... - Той е военен следовател.
Ти ли си следователя?
Разказвал съм ти за него.
Той засне "Белият Ангел".
А, значи това си ти? - Липсващата част.
Това беше идея на Амир.
Той също ли е тук? - Кой? - Амир?
Не си ли чул за Амир?
И какво се е случило? Да не се е оженил или нещо такова?
Амир беше убит.
Амир убит?
Преди 3 седмици.
Убит?
Този терорист, които си дошъл да разследваш, уби Амир.
Чакай малко! Ние му правим мемориална стая.
Хайде, давай напред!
Давай, давай!
Хайде!
Голям гад е този сержант...
Момчета! По-тихо момчета!
Рафа, добре ли си?
Един за всички! Всички за един!
Един, един, един за всички! Всички, всички, всички за един!
Какво става тук? Напред!
Доведете го напред! Не изоставайте от взвода.
Амир! Амир! Смяна!
Хайде! Хайде!
Рафа, всичко наред ли е?
Добре ли си, Рафа?
Всичко е наред, командир.
Присъедини се, към отряда.
Хайде, Рафа, не изоставай. Хайде! Хайде!
Рафа, сестричке, всичко наред ли е?
Напред, напред, напред! Не изоставайте.
Защо не вървите по-бързо? Напред!
Интересно, за какво са му нужни слънчеви очила през нощта?
Кой шепнеше? Кой говореше?
Добре.
Всички ще платите за това.
Командир. Аз говорих.
Някой позволил ли ти е да ставаш? Лягай!
При команда "стани" ставаш веднага,
и след това при команда "падни" ще го направиш като десантник, а не като травестит
в края на работния ден на плажа Тел Барух.
Да, командир.
Стани.
Какво шепнеше?
Питах се, защо са ви слънчеви очила през нощта?
Питал си се?
Наистина ли?
Докато не се появихте вие, даже и през деня
не слагах слънчеви очила.
Но откакто срещнах скапаните ви физиономии, нищо не искам вече да виждам.
Какво си ме зяпнал? Падни!
Всички станете.
Хайде, Нахшон давай.
Вдигнете носилката на височината на колана. Але-хоп.
Вдигнете носилката на височината на рамото. Але-хоп.
Две резерви от първата носилка преминават към втората и третата.
Бързо.
Хайде, Моше, давай.
Тик-так, тик-так.
Да те вземат дяволите, глупак.
Има ли още някой коментари, съмнения или въпроси?
Да, Амир.
Четирима на носилка, без смени няма да издържим 40 км.
Така ли мислиш?
Уверен съм, командир. Това е невъзможно.
"Това е невъзможно" не важи за нашият отряд.
Тук всичко е възможно. Само че вие все още не го знаете.
Но аз затова съм тук.
За да ви помогна да се опознаете.
Да ви предада урок за вас самите, за неща, които не сте и сънували.
Когато приключа с вас,
вие ще карате джипове по водата.
Не вярваш ли, че Джип може да се кара по водата?
Вярвам, ако Иисус седи зад волана.
Хълм.
Скат.
Дефиле!
Завзехме го!
Всички усмивка!
21, 22, 23...
Един за всички! Всички за един!
50 и още 50... 52...
Долу... 52...
Раз, два. Равнис.
Готови за посрещане командира на подразделението!
Раз, два! - Мирно!
Амир, къде ще бъдеш този уикенд?
При Йотам, командир. Благодаря.
Лекарят отново ме попита за резултатите от твоето изследване.
Все още не успях да го направя, командир.
Направи го този път. - Да, командир.
Той се притеснява. Не искам някой да ми умре тук.
Какво виждаш? - Какво виждам?
Виждам разкрито влагалище. И до него възбуден член.
И това е знак за тишина и спокойствие, защото сестра ти ще си разтвори краката.
Ще си разтвори широко краката заради мен. И ще забравя всичко на света.
Само аз с твоята сестра, ще си разтвори краката, ще си разтвори краката.
Вземи.
Какво има?
Рафа, не можеш ли да превключиш на нашата честота.
Ако ме изследват в болницата и резултатите попаднат в поделението,
ще изхвърча оттук светкавично.
Доктор Лесин! В служебната зала, моля.
Доктор Ашер! Спешно в неврологията.
Рафаел Форман?
Ти ли си Рафаел Форман? - Да.
Аз съм, Рафаел Форман.
Заповядайте, моля. - Страхотна реколта.
Не се движи, замръзни.
Изходна позиция.
Зареди оръжието.
Стреляй едва след като видиш целта, ясно ли е?
Огън!
Добре.
Стой стабилно.
Стегни лактите.
Нагоре!
Не се движи, оръжието през цялото време е насочено към целта.
Стой стабилно.
Изходна позиция.
Зареди оръжието.
Стреляш едва след като забележиш терориста, ясно?
Тъй вярно, командир.
Бързо в изходна позиция.
Прекрати огъня!
Давай!
Защо стреляш по-рано, преди да е изскочила мишената?
Ти да не си от "подразделението за унищожаване на заложници"?
Какво се смееш?
Ти уби един евреин заедно с терористите.
Нищо, командир. Той, навярно е от "Голани" (елитно пехотно подразделение, съперничещо на десантниците).
Оръжие над главата.
Рафа, първо си помислих, че теб ще те погуби здравето ти,
но днес дойдоха резултатите от изследванията
и излиза, че ти си здрав като бик.
Знаеш ли, какво ще те погуби, Рафа?
Какво командир? - Твоето скапано чувство за хумор...
и с малко моя помощ.
Пусни оръжието.
Хващай живо картечницата.
Високо над главата.
Почни да обикаляш на бегом.
Казах "на бегом".
Твоята амбиция ще те довърши, Йотам. - Шшш...
Защо четеш през нощта теория за водене на битка?
Амбицията ще довърши мен, а Рафа чувството за хумор.
Интересно, теб какво ще те довърши? - Твоето мърморене...
Остават ни само два часа за сън, нека поспим.
Рафа, искаш ли да преговориш?
Какви видове атаки знаеш? - По-тихо Рафа.
Фронтална, атака по фланговете, обкръжение. - 10 Точки.
Забрави още две. - Нищо не съм забравил.
Забрави.
Сигурен ли си? - На 100 процента.
Инфаркт и нервна криза,
слушай, Йотам, ако не престанеш да се занимаваш с глупости през нощта...
Трети взвод, по моя заповед...
Всички сменят отличителните знаци, ясно? - Тъй вярно командир.
Смяна на знаците!
"Ние мислихме, че нашият командир на взвод е истински мъж, докато не си свали гащите... "
"... и видяхме, че той няма член".
Трети взвод! Ставайте по тревога! - До две минути да сте станали!
Напред! Хайде! Хайде! Напред!
Излизайте.
Трети взвод!
Излизайте от палатките!
Ставайте! Напред, напред!
До две минути всички строени!
Хайде!
Хайде, идвай! - Бързо! Всички бегом!
Бързо! - Бързо!
"Един от нас е заснел командира на взвода, как е клекнал да сере.
Това е все едно, някой равин да снима Бог в същата поза.
Тази снимка показва Белият Ангел (така наричаме нашия командир на взвода)
в един обикновен, човешки образ.
От плът и кръв, както всички нас, е подвластен на зова на природата.
Ние дори направихме таен отличителен знак от него".
Колко пъти съм ви предупредил за цензурата?
Ще се върна след един час и нека известния фотограф
се изправи пред взвода
заедно със знаците, снимките и разбира се с негативите...
И нека бъде в пълно бойно снаряжение, картечницата и минохвъргачката.
Ако не се случи, това с Джипа по водата ще ви се стори като разходка.
13, 12, 11, 10, 9, 8,
7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.
Трети взвод, готови за посрещане на командира! Внимание, мирно!
Командир, взвода е готов да носи службата!
Исках само фотографа да застане със снаряжението.
Командир, той искаше, но ние не му позволихме.
Решихме, че целия взвод трябва да бъде наказан.
Вашето рицарство е много трогателно.
Сега 3:35h. В 5 часа излизаме на учение.
Командир! Командир!
Командир!
Нещо желаеш ли? - Да, командир, а какво става до тогава?
Какво става?
Нищо. Аз отивам малко да поспя. А вие ме чакате тук.
Оставате в пълно бойно снаряжение до учението.
Командир, ами време за сън?
Не се притеснявай за съня.
Докато не разбера кои е фотографа,
този въпрос просто не съществува за вас.
Стегнете редиците.
Бързо! - Какъв кучи син.
Напред, напред! Размърдайте си задниците.
Истински гад!
Отдясно тръгвай, докато стреляш настъпвай!
Напред, напред!
Стая отдясно!
Хвърляй граната!
Хайде! Влизай вътре!
Един за всички! - Всички за един!
Всички за един! - Един за всички!
Един за всички! - Всички за един!
Всички за един! - Един за всички!
"Един", кои го знае? - "Един" аз го знам.
Един за всички! - Всички за един!
Всички за един! - Един за всички!
Един за всички! - Всички за един!
Всички за един! - Един за всички!
Един за всички! - Всички за един!
Щом гърба им се прекърши, и солидарността им ще се сломи.
Писна ми от този Рафа...
Писна ми...
Командир, Поли загуби съзнание. Изпратихме го в медицинския пункт.
Командир, скоро това ще се случи и с други.
Не ме интересува дори целия взвод да попадне в интензивното отделение.
Командир, смятам, че наказанието е достатъчно.
Наказанието може да се прекрати веднага.
Вие сами решихте да се правите на солидарни,
тогава направете го с чест.
Хей, движете се там с храната!
Остави пюре!
Писна ми от този Рафа! - Престани да ругаеш!
Нещо засмърдя тук, а?
Кучи синове.
Не мисля, че си длъжен да отиваш при него.
Амир, стой!
Всички очакват той да си признае.
Той искаше да си признае, но ние не му дадохме.
Забрави ли твоя възторжен девиз "Всички за един"?
Този девиз има и втора част. - Така ли? - Да!
Амир.
Знаеш, че за мен лично това не е трудно.
Мога да изкарам така поне още две седмици, но погледни другите.
Момчетата не ги държат краката. - Ако не могат да си удържат на думата,
нека сами да отидат при него
и всичко да кажат. - Слушай, ти какво очакваш,
да организираме церемония, на нашето унижение, да паднем на колене пред него?
Искаш да му кажем, че повече не можем да издържаме?
Човек трябва да бъде сляп за да не види, какво се случва тук.
Кажи ми какво искате,
да се правите на герои, и в същото време
да не заплатите цената за това решение?
Как очакваш, Рафа да бъде част от тази игра? Знаеш го какъв е, нали?
10, 9, 8, 7, 6,
5, 4, 3, 2, 1.
Трети взвод, готови за посрещане на командира! Внимание, мирно!
Командир, взвода е готов да носи службата!
Този случай приключва с мръсен донос,
анонимен донос.
Вероятно, само толкова сте способни.
Командир, този който търсите е Рафа.
Жалко.
Бяхте почти спечелили.
Дежурния, тази сутрин учението се отменя. - Тъй вярно, командир.
Трябва да отдъхнете малко.
С изключение на Рафа, всички могат да свалят снаряжението.
Рафа!
След 5 минути, искам да те видя пред моята палатка,
заедно с твоя фотоапарат, знаците и разбира се негатива.
Предстой ни да прекараме заедно още много време, Рафа.
Командир, мога ли да се присъединя към Рафа?
Хайде бързо, ела тук.
Хайде, размърдай си краката.
Хвърли всичките знаци там.
А сега негатива.
Остана ли някакъв спомен от филма?
Само това, което остава запечатано в паметта ни, командир.
Няма край твоето забавление, а?
А сега фотоапарата.
Имам предвид точно това, което казах.
Специална покана ли чакаш?
Нека почива в мир.
Имаш по 3 минути, за слизане, и 5 минути за изкачване. Тръгвай!
Трябва да се включиш във времето!
Кой ни сменя?
Нахшон и Джой.
Може да свалиш това идиотско снаряжение?
Изглеждаш абсурдно.
Този скапан донос, това е срам за всички нас.
Ти самият искаше това да приключи. - Не, така. Не с донос.
Отново не влезе в норматива.
Ще ти направя отстъпка. 5 минути надолу, 7 за качване. Какво ще кажеш?
Никога ли не плачеш?
Аз плача само за неща,
които наистина са болезнени.
А това не ти ли причинява болка?
За мен болката е свързана само с любовта.
Сега нямаме време за поезия. Изчезвай.
Изчезни от погледа ми!
Как се чувстваш, скъпи?
Колко ми липсваш!
Имаме нов командир на поделението. Белия Ангел го изритаха.
Не питай, пристигна инспектор, разпитваха ни всички.
Два дни, и историята с Белия Ангел приключи.
Няма ли да го отвориш?
И колко време ще се въргаляш тук? - 3-4 дни.
И след това се връщаш при нас? - Не, няма да се върна.
Рафа, говорих с командира на полка, всичко е решено.
Можеш да лежиш тук, колко е нужно, и после да се върнеш в нашата част.
Няма да се върна в частта.
Какви ги говориш?
Подадох рапорт да ме преместят.
Също така поисках отново медицински преглед за гаранция.
Това окончателно ли е?
Окончателно.
Всички съжаляват за това, което се случи, Рафа.
Сега не е времето да се откажеш, един месец преди края.
Представяш ли си какво ни очаква, какви мисии, какви операции!
Ами, това е срамен инцидент, признавам, ще намерим доносника
и ще си оправим сметките с него, обещавам ти.
Изобщо слушаш ли ме?
Да забравим всичко, което се случи, и да започнем всичко отново.
По дяволите, Рафа!
Без теб и твоето шалте нашата палатка опустя.
И знаеш ли, на моите топки им липсва коляното ти.
Мен дори ми липсва миризмата на твоя "Маалокс".
Да си тръгваме, Йотам. - Рафа.
Хайде, Йотам, хайде.
Да тръгваме.
Йотам.
Триъгълника е загубил една от страните си и търси изгубената си страна.
Ако се нуждаеш от нещо, кафе, захар, ела при мен, не се стеснявай.
Моята стая е там.
"Женско общежитие - вход забранен".
От другата страна го няма този надпис.
Той толкова ми липсва.
Аз си тръгвам.
Ще поискам да изпратят някой друг да приключи случая.
Не мога да водя това разследване.
Само ти можеш да го водиш.
Само ти можеш да разбереш, какво се е случило тук.
"Честит рожден ден Ерез,
празник на парашутистите, летете, летете, помахвайте с крила "
1, 2 и 3!
Желаем ти успешно завършване на службата.
"Нека те видим следващата година, и така до 120 години... ".
Кажи, Ерез, искаш ли да ти гледам на кафе. - Да, да, да.
Не вярвам на тези глупости. - Ерез, моля те.
Не вярвам на тези глупости.
Е, добре, гледай ми.
По случай рождения ден.
Ерез...
Още 100 години до уволнението.
Чаках те, къде беше? Сядай.
Искаш ли торта? - Дай му торта.
Моля, моля.
Хайде, седни. Това е Гади, командира на взвода.
С Поли вече се запозна, нашият нов старшина.
Авишай и Атари - зам. командира на взвода. Лекар, ако ти трябва "Маалокс"
…обръщай се към него. Спомняш си Нахшон. Той сега е мой заместник.
И накрая, Ерез. - Поздравления. - Благодаря. Ох, по дяволите.
Маниерите не са най-силната му страна. - Не
И коя е най-силната му страна? - Пистолетите.
Тук ли го разпитвахте? - Да. - Тук е чисто.
Да, боядисаха го наскоро. Имаше конкурс по чистота между базите.
Това са петна от неговата кръв.
Слушай, тук не сме го галили по главата,
ако разбираш, какво имам предвид. Ние трябваше да разберем,
кои са му били съучастници при убийството на Амир.
И разбрахте ли? - Не, той каза, че е бил сам.
Добре, бързам, трябва да инструктирам патрула.
Ами, аз ще остана, искам да поогледам още малко.
Подобни места ме вдъхновяват. - Не те разбирам.
Целият този шум, заради терорист, които е убил твоя най-добър приятел?
Значи ти си бил на пост между 22:00h и 2:00h? - Да. Половин час след като приех поста,
забелязах терориста, който бягаше
в посока тази процеп в оградата. Опитваше се да избяга.
И ти стреля в него? - Първо, му наредих да спре.
Той спря ли? - За момент. После продължи да бяга
към процепа в оградата.
Той тичаше ли всъщност?
Той куцаше, доста куцаше.
И тогава ти стреля по него? - Точно така. Изпразних целия пълнител.
А с какво стреля, с автоматичен пистолет "Галил" или с обикновен?
За селективна стрелба, винаги предпочитам 38-ми калибър.
Може ли?
Не е лошо за военен следовател.
И ако консервната кутия беше в близост до процепа в оградата,
щеше ли да успееш да повториш твоята демонстрация?
Твоят терорист не беше с размера на консервата.
Слушай, Йотам, ти ме помоли да издам заповед всички в базата да му сътрудничат,
макар че не разбирам защо. - Да, вярно.
Добре. Издадох заповед. Но този паразит се е впил в мен и не ме пуска.
Не знам какво се опитва да разнищи.
Той рие и рие, точно като някакъв червей.
И знаеш, който се старае, намира, дори и най-малките пропуски,
защото там, където се работи, понякога се греши, без това не може.
"Когато гора се сече, хвърчат трески".
Нищо не може да се направи.
Слушай, Йотам, Научих, че той
има някои стари сметки с вашето подразделение.
Може би си струва да изпратят някой друг, по-обективен.
Не е необходимо. Този човек е праволинеен.
Когато той потвърди нашата версия, ще приключат всички спорове
и всички мръсни слухове за това, какво се е случило тук.
Всички ще са съгласни с неговото мнение.
И знаеш ли предварително, какво ще реши? - Несъмнено.
Познавам го. Познавам го, както себе си.
Той, Амир и аз бяхме триъгълник. - Слушай, Йотам, твоята геометрия
слабо ме интересува. Искам само да разбера,
откъде знаеш, какво ще е неговото заключение?
Просто знам.
Дана, изпращам няколко неща, по Деде за проверка в лабораторията.
Този път се надявам, че това няма да отнеме десетилетие.
Какво изпращаш?
Рафа, там ли си?
Имам тук един важен запис,
сега го прослушвам.
Презапиши ми го, нали?
Готова ли си, Дана, това е важно?
Готова съм. Можеш да започваш.
Запис на сатира: "И така изядохме 2 яйца на очи, омлет,
хаминадус и шакшука... (приготвят се от яйца).
И след това майка ми ме пита: "Деца, защо не ядете яйца?"
И ние изядохме едно варено яйце в допълнение... "
Моше, какво става с "Швепса", а?
Попитах го: Моше, какво става с теб и с "Швепса"?
Предполагам, че не подслушваш само моите разговори.
Откъде ти хрумна това? - Всички оператори подслушват.
За лош късмет, те хванах по засекретения телефон.
Добре де подслушвам,
но не използвам против никого, чутото.
И аз също може да не използвам случая срещу теб.
Ако ми помогнеш малко. - Как мога да ти помогна?
Ти чуваш доста неща. Убеден съм, че чуваш също така, какво говорят на съвещанията.
Да, само когато са нервирани и започват да крещят.
Когато разговаряха за терористите, крещяха ли?
Откровено казано, да. Доста викаха.
Да.
Съжалявам, мога ли да ви прекъсна за момент? - Моля.
Трябват ми завесите за мемориалната стая.
Закачихме ги тук, за да не се измачкат.
Мога ли да си ходя? Трябва да помогна на Тамар в мемориалната стая.
Какво си чула? - Какво?
Каза, че си ги слушала как говорят за терористите.
Например, как са разбрали, че точно той е убил Амир?
Как така? Нали той самият си е признал.
Разбира се, чух ги да казват, че това е записано на касета.
Прекарахме половин ден да преследваме едно магаре.
Децата от бежанския лагер, го бяха загърнали със палестинското знаме.
Представяш ли си, елитно подразделение се катери половин ден по хълмовете
преследвайки магаре, за да махне знамето.
В крайна сметка, го застреляхме.
Какво правиш?
Избирам слайдове за церемонията, посветена в памет на Амир.
Какво е това?
Това сме ние, след като ни връчиха значките с крилата.
Тази не е подходяща за церемонията. - Защо? - Защото там го няма Рафа.
Тази церемония е в чест на Амир, не на Рафа.
Може да минем, и без твоите цинични коментари.
В паметта ми, те са неразделни.
Ти не можеш да го разбереш. - Не, аз искам да го разбера.
Всичките ли слайдове, където го няма Рафа не са подходящи за церемонията?
Не е това, което казах.
Какво става с теб напоследък?
Йотам, опитвам се да разговарям с теб. - А аз се опитвам да се занимавам
с нещо по-важно. - Кажи, мислиш ли, че чукането
винаги може да замести разговора?
Искаше да поговорим.
Нали искаше да говорим!
Забелязваш ли, какво се случва с момчетата в последно време?
Твоят Рафа побърква всички с присъствието си.
Това му е работата, тук е да разследва. - Да разследва? - Да, води разследване!
Твоят най-добър приятел е убит, а той е дошъл да разследва?
Той също беше приятел и на Амир.
Ти и Амир. Не сте ми разказвали, какво всъщност се е случило там,
на началното обучение. - Какво значение има?
Има значение. Щом историята е завършила с донос, може би той сега си отмъщава.
Не и Рафа. - Не и Рафа? - Не Рафа!
Какво го защитаваш през цялото време, като че ли... - Като че ли, какво?
Като че ли, какво?
Като че ли, какво?!
Като че ли му дължиш извинение. - Чуваш ли се какво говориш?
Боли ме да те виждам такъв.
Как? - Слаб. Зависим от него.
Все едно, той трябва да потвърди нещо, в което си загубил вярата си.
Имам нужда от него.
Имам нужда именно той да проведе разследването.
Това свързано ли е с касетата, която ми даде за съхранение.
Слуша ли я? - Ти ме помоли да не я слушам.
Добро момиче.
Вече не съм момиче.
Направи още едно малко усилие.
Остани още малко момиче.
Рано или късно, ще ти дойде до главата.
Почакай...
Както разбрах, ти и Йотам споделяйте една и съща стая.
Имаш предвид, дали спя с него?
Не, не попитах това. - Така прозвуча.
Въпросната вечер, след инцидента, Йотам
дойде ли при теб? - Да. - В колко часа? - В 2:00h.
Спомням си часа, защото вървяха новините по радиото.
Той каза ли нещо?
Да, каза, че терориста си е признал за убийството на Амир.
И тогава се опитал да избяга и бил убит при процепа в оградата.
А не каза ли нищо друго? - Не.
Нещо предавал ли ти е? - Не.
Това е. Нямам повече въпроси.
Този ли фотоапарат са ти купили за подарък?
Очевидно, много са те обичали, когато са ти го купили.
Аз все още ги обичам.
Тамар.
Никога преди не съм виждала Йотам такъв.
Неговите отношения с всичките му подчинени са изострени.
Твоето разследване го унижава. Какво искаш от него?
Той иска нещо от мен. - Какво?
Да потвърдя тяхната версия за смъртта на терориста.
Тогава я потвърди, какъв е проблема? - Тяхната версия е скалъпена.
Нали казваш, че ги обичаш. Любовта и доверието са неразделни.
А ти, от момента в който дойде тук, реши че те мамят, нали?
Тамар от папката със случая, която ми дадоха ме напушва смях.
В нея не си съвпадат дори и двойка факти.
Значи искаш да ми кажеш, че тук всички са лъжци?
Най-малкото тези, които съм разпитал.
Тамар.
С какво право си разпитвал Тамар?
Чука се, преди да се влезе. - В палатката не си чукахме.
В палатката нямаше врата. - Не ми се прави на остроумен.
Можеше да те убия. - Теб и така това отлично ти се отдава.
Ти искаше да водя това следствие? - Точно така. А Тамар я остави намира.
Никой не ще остане настрана, ако аз съм следователя, дори Тамар.
Поне се дръж с нея като човек. - И защо? Какво ти е казала тя?
Нищо. Просто, е видно, че е обидена. - Чувствително момиче.
Тя е ядосана на себе си, че ме излъга.
Какво каза? - Казах, че тя ме излъга.
Не говори така за нея.
Защо, да не е твоята Света Девица?
Нещо такова. - Може да е девица, ти знаеш по-добре,
но със сигурност не е светица.
Кучи син.
Признай, че си го заслужи.
Признавам си.
Имаш още малко отляво.
Сега поне ще си затвориш скапаната уста.
Проблема не е в устата ми, а в характера.
Наистина имаш някакво отклонение. Нормален човек
не би издържал на такъв натиск от околните, както беше на началното обучение.
Той не би издържал и би се предал.
Кажи, останаха ли ти още снимки на командира, които беше клекнал да сере?
Хайде.
Дай да видя.
Стига. Дай.
Какво виждаш...
Мамка му!
Ох, не мога да повярвам.
Какво виждаш?
Виждам разкрито влагалище. И до него възбуден член...
И това е знак...
Кои съм аз и кои си ти...
Ще си разтвори краката...
Вие ме мразихте тогава, нали? Когато стояхте с цялото снаряжение.
Да, в един момент момчетата решиха, че си длъжен да си признаеш.
Тогава защо никой нищо не ми каза?
Ти знаеш, как са нещата.
Бяха поели ангажимент и те бяха задължени да го изпълнят.
Но те също така се надяваха, аз да не се възползвам, нали?
Да. Това се надяваха.
Отваряй, отваряй.
Отваряй. Ти какво, репортери ли спираш? Отваряй.
Дръж колата!
Какво си играеш с мен, хвани колата.
И си ремонтирайте портала. Какъв е този портал?
Тук всеки терорист... Само един момент.
Вземи му пропуска.
Те казаха ли нещо?
На това чукче му се полага медал за бойни заслуги.
Покажи ми заключението.
Познат ли ти е този чук?
Този чук е от нашето снаряжение за катерене по скали.
И разбира се то, служи само за забиване на колчета по скалите?
Разбира се, аз съм го използвал само за забиване на колчета.
Познаваш ли някой, които го е използвал за други цели?
Какви, например?
Например, за трошене на капачка на коляното.
Тук имам заключение, което потвърждава, че на чукчето
и на ръкохватката са останали следи от кръв и тъкани от умрелия терорист.
Искахме да узнаем кои е съучастника в убийството на Амир.
Това е единственото нещо, което ни интересуваше.
Вече казахме, че оказахме натиск върху него.
И строшените колене беше едно от средствата за натиск? - Да!
Нямам никакво угризение на съвестта по този въпрос.
Дали имаш угризение на съвестта или не, това не ме интересува, Нахшон.
И какво те интересува? - Дали терориста първо се е опитал да избяга
и едва след това е бил убит, или обратното първо е бил убит
и едва след това...
Едва след това, какво?
Едва след това се е опитал да избяга.
Какво правите тук? - Извикаха ни за разследването.
Разследването е приключило.
Никой друг да не влиза повече тук, ясно ли е?
Хайде, тръгвайте!
"Възпоменателна стая - Амир Шагай"
Лиза, Лиза, защо през цялото време ми крадеш химикалките?
Аз ти крада химикалките? Аз дори не мога да пиша!
Виж, вчера купих четири...
Ако влезеш с тези при него, може да поискаш всичко, което пожелаеш...
Тамар, искаш ли кафе? - Не. - Защо? Кафе без захар.
Днешните ли са?
Днешните.
Ерез, можеш да влизаш.
Къде да влиза? - При Карни. Той искаше да разговаря с него.
И защо нищо не знам за това?
Какво всъщност правиш тук? - Исках да поговоря с Карни.
Нямаш работа тук.
Хайде, кръгом и ходом марш.
Йотам, това не е правилно. - А ти не се бъркай в това.
Карни не е твоят пряк командир.
Хайде, изчезвай. - И кои е моя командир Йотам? Рафа?
Писнаха ми всички тези разпити, и тази заповед да му съдействаме напълно…
по всяко време, когато на него му хрумне, това е неприемливо.
И не само на мен, всички не могат да го приемат.
А ти кои си, че да обсъждаш моите заповеди?
Йотам, той знае за касетата.
Надявам се, че вече си я унищожил.
Да.
Здравей. - Здравей. Съжалявам за късния час,
но си спомних твоето предложение,
Съжалявам, но току-що ми свърши захарта.
Добре, във всеки случай благодаря, и извинявай за безпокойствието.
"Захар"
Йотам, ще ми подадеш ли солта, моля.
Не ме интересува, на какво се е натъкнал твоя следовател!
И защо е отишъл в бежанския лагер?
Това, което се случва в бежанския лагер, няма връзка с разследването!
Не искам да чувам това, при никакви обстоятелства!
Кажи, знаеш ли, че твоят приятел, е бил до бежанския лагер?
Не - Не разбирам, защо си толкова уверен за всичко, което ще се случи,
и в същото време, той винаги успява да те изненада.
Можеш ли да ми обясниш, защо си ходил до бежанския лагер?
Ти водиш разследване за смъртта на терорист,
а не за ситуацията в бежанския лагер. - Точно така.
Аз и без разследване мога да кажа, че там е много зле.
Това е реалността, какво да направим. - Не.
Тогава какво търсеше там?
Остави, това не е от значение за случая. - За какво точно говориш?
Няма значение. - Не се прави на деликатен,
повярвай ми, мога да се справя с това.
Издевателствата в бежанския лагер. - Какви издевателства?
Остави, нека не се занимаваме с това. - Не, нищо няма да оставим.
За какви издевателства говореше?
През нощта между 1-ви и 2-ри август,
сте изкарали всички жители от домовете и сте ги събрали на пазарния площад.
После сте ги принудили да лазят в калта
и да лаят като кучета.
И знаеш ли защо направихме това? - И след това сте избрали десетима
и сте заплашили да ги екзекутирате.
Един от тях се е насрал от страх,
и сте принудили другите да го подушат.
Знаеш ли защо направихме това?
Казах ти, че не трябваше да го дискутираме.
Значи не знаеш, защо го направихме.
Знаеш ли защо го направихме? Тебе питам!
Моята работа не е да търся мотиви,
мен ме интересуват само фактите! - Мислиш ли, че това
ми достави удоволствие? - Почакай малко.
Много се надявам, че не. - Надяваш се. Само се надяваш! Ха!
Приятел, знаеш ли, какво се случваше там 4 дни преди това,
щом си толкова силен във фактите? - Слушай, Йотам, казах ти,
да не навлизаме в това! - А Амир помниш ли?
Не ми напомняй за Амир, аз го обичах, не по-малко отколкото ти.
Ти го обичаше,
но той почина в моите ръце, а не в твоите.
Ставай, ставай, ставай.
Ето тук, зад този насип ни изчакваше копелето.
Той хвърли "Коктейл Молотов"
Брезентовия покрив се запали и всички горящо му се стовари на главата.
Той се запали и започна да крещи... да крещи...
Съжалявам. Съжалявам.
Съжаляваш.
Това ли е всичко, което можеш да кажеш?
Съжаляваш?
Половината начално обучение те носеше на гърба си,
за да можеш да получиш тази барета, която носиш с такава педантичност.
А ти съжаляваш!
Съжаляваш...
Рафа!
Кучи син!
кучи син, кучи син, кучи син, по дяволите...
Командир, той настоява лично да ви върне папката.
Няма проблем, нека да я остави на масата.
Е, и какво ще кажеш за случая?
Много интересен случай. - Какво му е интересното? Само факти.
Това ми е работата, фактите. - Всеки с работата си.
В папката не се споменава с какво оръжие е убит бягащия.
Какво оръжие? С личното оръжие на караулния.
"Галил", нямам предвид северната част на страната.
И ако ви кажа, подполковник Карни, че покойният е бил застрелян... - Покойният?
Ти вече го повиши в чин "покойник"? Само не забравяй да добавиш
"вечна му памет" при всяко негово споменаване.
Съжалявам. - Не съжалявай, просто бъди внимателен.
Ще бъда много внимателен, подполковник Карни.
Но трябва да отбележа,
че терориста е бил убит с пистолет, а не с "Галил".
Каква е разликата, пистолет,"Галил"? Това за него е без значение.
Ерез, ти отговаряш за района около селището Бейт-Шаан.
Всички се връщат в базата в неделя до 10 часа сутринта.
Свободни сте.
Към вкъщи!
"Аз се връщам вкъщи, аз и моята китара... "
"Аз се връщам вкъщи, пеейки по пътя... "
Тихо! Стой! Тихо!
Тихо, приятели.
Съжалявам, всички отпуски са отменени. - Какво?
Тихо, тихо. - Ти побърка ли се? - Тихо.
Какво е това? - Ние сме си почти вкъщи.
Всички отпуски са отменени и ако искате да знаете,
военния следовател е отговорен за това.
Оставете го! - Кучи син! - Нахшон.
Оставете го! - Нахшон.
Да тръгваме!
Пусни ме...
Нахшон, побърка ли се! - Да, пусни ме...
"Предател"
Рафа?
Рафа.
Боже. - Той не може да те чуе.
Цяла нощ го виках. - Какво се е случило тук?
Демонстрация на протест срещу моите професионални методи.
Какво да направя? - "Маалокс"! Трябва ми "Маалокс"!
Корема ми, корема ми е много по-зле от това, което се случи на лицето ми.
Не, не този. Те са сложили нещо в него.
Три прикриващи групи и група с гранатомет MRK-19
паралелно откриват огън по целите, за които скоро ще ви кажа.
Артилерийски офицер, къде е? Детайли по плана за целите ще предоставим по-късно.
Кода за операцията е "Германиум".
Чак след като прикриващите открият огън операция "Германиум" е активирана
Нахшон, ти ще водиш щурмовата група към входа
и ще започнеш атаката. Кой е командир на първата група?
Какво? - Имам нужда от лекар. - Зает е. - Зает с игри.
Трябва ми да се погрижи за истински болен.
Тамар, по средата на брифинга сме, моля те да излезеш.
Йотам, твоят приятел лежи пребит с ужасен пристъп на язвата, защото
някои му е сложил отрова в лекарството. - Добре. Докъде бяхме?
Кой е командир на първата група?
Може ли рецепта за да взема "Маалокс"?
Тамар, Тамар, Тамар.
Не се меси в този случай, ще се заема с това по-късно
Това не е твоя работа. - От този момент е и моя работа.
По-добре ли си?
Нека да продължим.
Защо са го направили? - Аз не си изпълнявам дълга.
Голям съм инат.
Дори в началното обучение бях инат.
Така и се държахме, аз със своя инат и те с тяхната омраза към мен,
с техните уродливи санкции. Този път те ги показаха открито.
Така че, ти все пак дойде да си разчистиш сметките с тях.
Не с тях. А с мен. - С теб?
Аз бях информатора за себе си с тази анонимна бележка.
Рафа, трябва да махнеш оттук. Далеч от тях.
Този път случая не е за снимки, на командира, който е клекнал да сере,
тук се касае за убийство.
Стига! - Кой хвърли бутилката с "коктейл Молотов"?
По дяволите, много сте деликатни с него!
Стига. Стига.
Отвори си устата и кажи, кои...
Мръдни се, сега ще видиш, как ще си отвори устата.
Нахшон, Нахшон, престани! Нахшон, какво ти става?
Той призна.
Той призна ли? - Разбира се, че призна. Кучи син.
Трябва само да знаеш как да го накараш да се разприказва.
Касетофона включен ли е? - Включен е от самото начало на разпита.
Мръдни се, какъв касетофон, не ни е нужно признание,
сега ще си оправя сметките с него. - Нахшон!
А какво искаш, да го изпратим в санаториум, и да го пуснат
при първото споразумението за освобождаване на затворници? А?
Нахшон! - Хайде, разкарай се!
Разкарай се! - Спри! Хайде!
"Седя си на оградата, единия крак оттук, другия оттам,
Седя си на оградата, и всичко е нормално".
Толкова исках да ми повярваш.
Да ми повярваш, дори знаейки, че лъжа. Да ми повярваш точно ти.
Това произшествие не трябва да излиза извън поделението, Рафа.
Ще те чакаме в кабинета в 22:00h.
Заедно ще решим как да излезем от тази ситуация.
Ще дойдеш ли?
Ще дойдеш, сигурен съм, че ще дойдеш.
23:45h. Той няма да дойде.
Един от нас...
Ще дойде. Ти не го познаваш.
Колко пъти ти казах Йотам, унищожи тази касета,
унищожи тази касета!
Това не е само твои проблем. Но ти, не искаш да си цапаш ръцете, като мен.
Защото знам точно какво мислиш.
Ако оставя доказателства за своето престъпление,
значи не съм толкова нечестен, като тези, които ги унищожават,
защото оставям за себе си възможността да заплатя напълно за стореното.
Не, не. Ти никога няма да платиш за това.
Не, за това, което си направил, нито за това, което не си направил!
Казах ти, че ще дойде. Къде отиваш?
Да намеря добър адвокат.
Трябва да го познавате.
Той не е от тези, дето ще предадат своето подразделение. Просто му трябва време.
Ерез, ела тук.
Ерез,
много е важно да присъстваш на тази среща.
Ерез...
Ерез, ела тук!
По дяволите, Ерез!
А ти къде отиваш?
Нямам какво да правя тук.
Знаех през цялото време, че той няма да дойде.
Няма такова нещо, "няма да дойде".
Не разбираш ли?
Той трябва да дойде. Ако не дойде тук,
няма къде да отиде. - За какво говориш?
Трябва да бъде спрян.
Трябва да измислим нещо.
Ти луд ли си?
Побърка ли се?
Нахшон?
Рафа?
Няма нужда да го чакаш тук. Той няма да дойде.
Това е невъзможно.
Какво очакваш, че той ще даде одобрение за убийство?
Ти просто не осъзнаваш, какво ни свързва.
Снимка на командира, които е клекнал да сере. Това не е толкова много.
Изнесох нещата ти от моята стая.
Тамар.
Обичам...
Обичам те.
Какво знаеш за любовта?
Translation ZALMEN BEHAR